Konglomerát není nadávka
Metro 
7.6.2006 | rubrika: Metroservis | strana: 6 | autor: LENKA KUČEROVÁ

SLOUPEK

Čtenář promine, že prudím na tak ohrané téma jako volby. Ale plichta stále rozvášňuje prostředky MHD, hospody i lecjaké domácí selanky. Témat je bezpočet, mně v hlavě leží třeba to zelené. Co pořád kňučíte, vždyť to je velký úspěch," káral Martin Bursík nespokojené straníky v sobotu odpoledne a sypal si cukřík do x-tého kafe. Držel dekorum, ačkoli se zrovna počítaly preferenční hlasy a vůbec nebylo jasné, jestli ho nepřeskočí čtvrtý Jarda Hutka. Tvář pokerového hráče, tedy hráčky si držela i Kateřina Jacques, jejíž sympatizanti a antipatizanti policejního zákroku na její osobu na Prvního máje ji posunuli z druhého na první místo. Nakonec zelení dostali přes šest procent a pouze šest mandátů v pro mě nepochopitelném volebním systému. A musím říct, že při zpětné analýze průběhu předvolebního šílenství to vnímám opravdu jako úspěch.

Kdejaký politik ze všech stran si postěžoval, že kampaň byla tvrdší než jindy, že podpásovky byly na denním pořádku, že právě toto de facto rozhodlo o výsledku voleb. Jenže faktické průšvihy či bohapusté výmysly by nežily, nebýt novinářů, kteří s chutí vyzobávali nabídnuté pikantnosti a poté recyklanty třísnily novinový papír či televizní obrazovky.
Mám i nemám jim to za zlé. I v mediální branži naneštěstí funguje neviditelná ruka trhu a našinec je prý zvědav právě na facky, urážky, postelové avantýry a rozkládačky. Nejen údajným vkusem čtenáře je masírován redaktor. O nezávislosti našich médií lze nanejvýš snít. Sny likviduje ekonomický zájem majitele média, vesměs cizokrajného, a ostatně i politické zaměření novinářské party či její vášeň v manipulaci se strávníkem - tedy čtenářem, divákem, posluchačem.

Naprosto diskvalifikováni, byť jen z lehké tolerance, byli komunisté navzdory neopominutelnému procentu voličů, do jisté míry i sociální demokraté - novinářsky zajímavější je alce -tedy iniciace změny. Zajímavou hračkou v rukou novinářů se stala Strana zelených. Ta si ovšem na tuto roli i sama naběhla. Ostatní stany, vědomy si všudypřítomných chapadel médií, vystupovaly jako jeden muž a nedopustily žádné znatelné vnitrostranické půtky. To se nezdařilo ani se nemohlo zdařit formujícím se zeleným.

Ačkoli se několik zelených lídrů snažilo uniknou z nastražených pastiček novinářů v otázce nalevo či napravo a tvrdili, že toto dělení je dávno pasé, některé vlastní členy o tom nepřesvědčili. Kolik, toť stále otázkou. Ti zlobivější zelení volby nevolby se začali bouřit. Pravdou je, že evropští zelení jsou nejen pro záchranu zeleně, ale i pro rozsáhlou sociální spravedlnost, a tak odeesácké sociální proklamace našim zeleným rebelům zněly a znějí jako absurdní fikaná agitka, a politické souznění s ODS jim tedy nevonělo. Že vzpoura "levé frakce zelených" nebyla nějaké touha po sesli v parlamentu, ale jen politicky neohrabaná akce, dokazuje i to, že při jisté dávce inteligence - a tutito rebelové opravdu mají - si podřezali i své větve. Mám za to, že například Petr Uhl jednal z hloubi svého svědomí.

Média si samozřejmě ráda všimla i různých škatulat hýbejte se na zelených kandidátkách a začala spekulovat a kamarášoftech. Jestliže důvodem přesunů bylo sestavení voličsky atraktivnějších kandidátek, pak se to určitě nepodařilo například v kraji Vysočina. "To byla pěkná blbost dát na první místo Jiřího Dědečka," hlásil den po volbách zeleně uvažující kolega-meteorolog ze zmíněného kraje. "Pro lidi je to prostě chalupář z Prahy." Má zjevně pravdu. Standa Penc, vizuálně jistě větší exot, ale s trvalým kozím hospodářstvím v Milkovicích, zaujal mnohem více.
Strana zelených je možná konglomerát osobností, které tmelí zejména zájem o zlepšení životního prostředí.
Konglomerát není nadávka, geologicky je to bazální hornina, kterou začíná další významné období.

"Standa Penc, vizuálně jistě větší exot, ale s trvalým kozím hospodářstvím v Milkovicích, zaujal mnohem více."

Foto popis|

O autorovi| LENKA KUČEROVÁ, reportérka

Regionální mutace| Metro – Čechy

PROPADLÍCI A NOVÉ TVÁŘE
Instinkt |
8.6.2006 | rubrika: Volby 2006 | strana: 8 | autor: LB

Po volbách v Poslanecké sněmovně nezůstane kámen na kameni. Řada mediálně
známých tváří z politiky mizí a na jejich místa usedají nováčci. Budou jiní
a lepší?
V Poslanecké sněmovně se objeví 86 nových poslanců

Zřejmě nejznámější političkou odcházející ze sněmovny je
sociálnědemokratická poslankyně a dlouholetá ministryně školství Petra
Buzková. Jedna z nejoblíbenějších političek v zemi se rozhodla k
dobrovolnému ukončení poslanecké kariéry a ve volbách již nekandidovala.
Dalším matadorem, který po dlouhých 16 letech opouští parlamentní lavice, je
známý bojovník proti kouření v restauracích, lidovec Josef Janeček. Na jeho
místo přichází někdejší ministryně spravedlnosti Vlasta Parkanová. "Počítal
jsem s tím už od primárních voleb. Chtěli jsme mít v parlamentu ženu," uvedl
Janeček. Teď ho čekají prázdniny a slušný dárek na přilepšenou. Jako všem
ostatním mu na kontě přibude pětinásobek měsíčního platu, tedy více než 300
tisíc korun. V dolní komoře bude chybět i jeho kolega Jiří Karas, kterého
proslavil nekonečný boj proti potratům a útoky proti registrovanému
partnerství. Lidovci, kteří získali pouhých sedm procent hlasů, se musí
obejít i bez poslance Jaroslava Lobkowicze. Přestože byl tento představitel
křimické větve roudnických Lobkowiczů, který si ve sněmovně odkroutil dvě
volební období, jedničkou v Plzeňském kraji, lidovci zde nezískali ani
mandát.

Žen bude ještě méně

Do poslaneckých lavic se nevrátí ani špičky unionistů, kteří ve volbách
totálně selhali, a i když se pokusí bodovat v podzimních komunálních a
senátních volbách, jako politický subjekt de facto přestávají existovat. V
parlamentu tak nebude dosluhující ministr spravedlnosti a nyní už bývalý šéf
Unie svobody Pavel Němec, který dva dny po volbách rezignoval na funkci šéfa
strany. Spolu s ním z politiky odchází také ministr obrany Karel Kühnl.
Šušká se, že někdejší velvyslanec v Británii má políčeno na novou politickou
trafiku, tentokrát v podobě postu velvyslance v Japonsku, ale Kühnl zatím
podobné spekulace vyvrací. Křeslo dolní komory neobsadí ani bývalý ministr
zahraničí a někdejší předseda Valného shromáždění OSN Jan Kavan, který
odchází z politiky dobrovolně, stejně jako mediálně známá poslankyně ODS
Kateřina Dostálová. I kvůli jejímu plánovanému odchodu ztrácejí ženy
politické pozice. Zastoupení žen ve sněmovně se oslabí, zvoleno jich bylo
celkem 31, což je o tři poslankyně méně než v roce 2002.

Ploc přeskočil všechny

Do sněmovny zasedne téměř polovina nováčků, přesně 86. Mezi nimi budou i tři
lídři politických stran - šéf ODS Mirek Topolánek, předseda ČSSD Jiří
Paroubek a vůdce Strany zelených Martin Bursík. V parlamentu zasedne také
ministr zdravotnictví David Rath, který se však bude muset rozloučit s
postem na ministerstvu. Stejnou výměnu ministerského křesla za poslaneckou
lavici udělá dosluhující ministr kultury Vítězslav Jandák. Vedle známých
ministrů se usmálo politické štěstí i na slavného českého skokana na lyžích
a dvojnásobného olympijského medailistu Pavla Ploce. Své kolegy na
kandidátce sociálních demokratů v Libereckém kraji přeskočil stejně, jako
přeskakoval své soupeře na můstcích, a díky pěti tisícům preferenčních hlasů
se vyšvihl do parlamentu z jinak nevolitelného pátého místa kandidátky.
"Jsem rád, že na mě fanoušci lyžování nezapomněli. Volby jsem bral
sportovně, říkal jsem si, buď to vyjde, nebo ne," řekl ČTK Ploc, který chce
ve sněmovně podporovat rozvoj sportu. "Je to nejlacinější a největší
propagace republiky ve světě. Třeba v Americe lidé znají jen Jágra, Haška a
bývalého prezidenta Havla," upozornil Ploc s tím, že je třeba přivést ke
sportu mladé lidi, kteří se zatím "jen poflakují po hospodách a kouří
marihuanu".
Nováčkem v poslaneckých lavicích bude také známý komunální politik Jan
Bürgermeister, který osm let šéfoval radnici Prahy 1 a poslední čtyři roky
zastupoval pražského primátora. Do sněmovny se ovšem málem nedostal šéf
zelených Martin Bursík. Díky obrovskému počtu preferenčních bodů ho
předstihla dvojka pražské kandidátky Kateřina Jacques. Ta se do povědomí
veřejnosti zapsala při prvomájové demonstraci, když se stala obětí tvrdého
policejního zásahu. Ale ani druhé místo neměl Bursík jisté. Jen těsně za ním
skončil totiž písničkář Jaroslav Hutka. Čtvrtému muži kandidátky chybělo
pouhých 350 preferenčních hlasů, aby z parlamentu vyšachoval svého
stranického předsedu.

Lidové ceny a luxusní byty

Co na nové poslance čeká? Tradičně mohou očekávat nadprůměrný plat okořeněný
celou řadou dalších výhod. Zákonodárci využívají bezplatné dopravy,
vnitrostátních letenek či stravování a rekreace za zvýhodněné ceny.
Veřejnost se na poslanecká privilegia již dlouhou dobu dívá s nelibostí, ale
veškeré pokusy o zrušení výhod poslanci zavrhli. Základní poslanecký plat
činí od letošního ledna 57 600 korun hrubého. Pokud poslanci zastávají
nějakou další sněmovní funkci, jejich měsíční příjem dále roste. Kromě toho
mají nárok i na další finanční příspěvky, například na asistenta, kancelář,
telefon či reprezentaci. Další výhody představují lidové ceny v poslanecké
restauraci či možnost ubytovat se v luxusních bytech v pražské Nerudově
ulici, které sněmovna nechala za čtvrt miliardy korun zrekonstruovat. Za
bydlení poslanci pochopitelně nic neplatí. A když se cítí unaveni, mohou
odjet na víkend či na dovolenou do levných rekreačních středisek v
Harrachově či v Lipnici nad Sázavou. Je však otázka, zda si nově zvolení
poslanci stihnou všechno dostatečně užít. Současný volební pat totiž možná
přinese předčasné volby, a tak řada právě zvolených poslanců o nově nabyté
výhody zase rychle přijde.

***

Co se stane po volbách?

Předseda ODS Mirek Topolánek sice sestavuje středopravou koalici se zelenými
a lidovci, ale na její úspěch se nedá příliš sázet. Nová vláda se totiž může
opírat pouze o sto hlasů a to nestačí. Navíc není jisté, zda na sobotním
sjezdu zelených nedojde k rozkolu. Ale i když projde koalice u zelených,
zastaví ji sociální demokracie. Pokud se Topolánek nedohodne s Paroubkem na
dočasné toleranci, například pod podmínkou rychlé změny poměrného volebního
systému za většinový, nebo nezíská toleranci jednotlivých členů sociální
demokracie, při hlasování o důvěře nová vláda neprojde. Co bude dál? Nabízí
se několik možností, ale žádná není příliš reálná. Šance na uzavření
většinové koalice ODS a ČSSD není na pořadu dne. Sobotní vystoupení předsedy
sociálních demokratů Jiřího Paroubka vystavilo stopku jakékoliv velkorysé
dohodě mezi největšími stranami. Ani úřednická vláda, po které nyní volají
sociální demokraté, ani komunisty vysněná vláda národní shody nemají v
současné době velkou naději. ODS čekala na vítězství ve volbách příliš
dlouho, než aby je nyní obětovala za vládu odborníků. A tak přestože zatím
všichni vrcholní politici odmítají o předčasných volbách mluvit, řada
politologů se kloní k názoru, že je to jediné demokratické východisko ze
současné patové situace. Zvláště se zřetelem k tomu, že na podzim stejně
musíme ke komunálním volbám.

Ukradené volby: dvě stě tisíc hlasů spadlo do kanálu

Možná středopravá koalice občanských demokratů, lidovců a zelených získala
od voličů o dvě stě tisíc hlasů více než levicový blok ČSSD a komunistů.
Kvůli systému přepočítávání hlasů jsou však jejich síly ve sněmovně
vyrovnané.

Obrázek

100 poslaneckých křesel
2 414 155 hlasů (45,13%)

KSČM 26
ČSSD 74

100 poslaneckých křesel
2 615 668 hlasů (48,89%)

Strana zelených 8
ODS 81
KDU-ČSL 13

GRAF: MEDIACOP